Якість питної води та доступ до неї в Полтаві XIX — початку XX ст. (City: History, Culture, Society, 2023)
У статті проаналізовано підходи до оцінки якості питної води, які використовували в губернському місті Полтава упродовж XIX — початку ХХ століття. Простежено еволюцію методів від органолептичного (ґрунтується на суб’єктивному сприйнятті органами чуття людини) до більш наукоємних та об’єктивних – хімічного та бактеріологічного. Окрім того, досліджено різні фактори, що могли впливати на якість води в місті, насамперед антропогенний тиск (епізодичне й тимчасове зростання населення), брак екологічної свідомості, недотримання санітарних норм, обʼєктивну неможливість виконувати урядові санітарні вимоги.Окремо розглянуто спроби удоступнити перевірену питну воду для містян. Досліджено позитивні й негативні наслідки введення в дію централізованого водогону (однак без водовідведення). Додаткову увагу звернено на відповідні політики міських інституцій, діяльність яких потребувала водозабезпечення.У статті також висвітлено проблеми нерівного доступу до питної води для різних прошарків населення і соціальних груп, а також зв’язок якості води з епідеміями черевного тифу і холери, які поширювалися в зазначений історичний період. Проаналізовано результати протиепідемічних заходів, спрямованих на покращення водопостачання міста під час епідемій холери в 1892 та 1907–1910 рр.Зроблено висновки, що поліпшення якості життя, зокрема завдяки водозабезпеченню, не треба розглядати як безперервний рух уперед та «еволюцію». Для українського губернського міста  в ХІХ столітті антропогенні чинники, похідні від губернського статусу міста, могли мати сильніший (негативний) вплив на якість води, ніж санітарні заходи місцевої адміністрації та лікарів. Зміни у водозабезпеченні були неоднорідними для різних соціальних груп і районів міста. Ці розбіжності ще належить дослідити.
Keywords: якість води; холера; водогін; каналізація; епідемія; колодязь