ГОРОДА И ИХ ЖИТЕЛИ ПОСЛЕ РАДИАЦИОННОЙ АВАРИИ (НА ПРИМЕРЕ КИЕВА И ФУКУСИМЫ) (City: History, Culture, Society, 2017)
Стаття є спробою узагальнення досвіду вирішення проблем міста, що були породжені великими техногенними катастрофами. На основі аналізу архівних матеріалів та інших джерел, автори відтворюють ситуацію, що склалася зокрема в Києві після аварії на 4-му енергоблоці Чорнобильської атомної електростанції у 1986 році. Доведено, що офіційне твердження, що місто обійшли радіоактивні викиди із зруйнованого реактора, було неправдивим. Дані щодо реальної ситуації із радіоактивним забрудненням території Києва були оприлюднені у київських газетах тільки на початку 1991 року. Тим не менш, і центральна, і місцева влада докладали певних зусиль з подолання негативних наслідків аварії. Серед основних напрямків діяльності – робота  з вивчення забрудненості гідросфери, виопрацювання методів очищення води та практичні дії з забезпечення нею населення на забруднених територіях; організація активного радіаційного контролю продуктів харчування, сільськогосподарської продукції, ринків, молокозаводів, м’ясокомбінатів, а також території міста, автотранспорту тощо; благоустрій та покращання санітарного стану міського простору, вирішення питання щодо утилізації біовідходів, дезактивація об’єктів живої природи, жилих, громадських та технічних приміщень. Міська влада здійснила низку кроків з метою захисту населення Києва від можливих наслідків радіаційного забруднення – наприклад, спробувала регламентувати відпочинок людей на відкритому повітрі. Але, як зазначають автори, коли розпочався підйом радіаційного фону у Києві ніяких спеціальних мір із захисту дітей не було вжито, і тільки з другої половини травня частина дітей була вивезена з міста. Вже в умовах незалежного розвитку України велася робота з впорядкування статусу дітей, які постраждали від катастрофи на ЧАЕС, й відповідно надання їм певних визначених законодавством пільг. Зазначено, що багато в чому схожі процеси відбувались в 2011 р. і в японському місті Фукусіма. Зроблено висновок, що незавершеність процесів боротьби з наслідками аварій на атомних електростанціях в Україні та Японії, можлива ймовірність повторення подібних подій, роблять багаторічний досвід Києва важливим і для мешканців Фукусіми і для людської спільноти в цілому.
Keywords: авария на атомной электростанции; Киев; Фукусима; экология; переселенцы