Відновити свою ідентичність: постмодерний поворот в архітектурі Вільнюсу 1980-х років (City: History, Culture, Society, 2022)
Як можна тлумачити бажання архітекторів виглядати по-постмодерному в останнє десятиріччя радянської архітектури (1980–1990)? Чи можна пояснювати його відповідно до теорії «міметичного бажання» Рене Жирара? Наскільки це було імітацією західних форм і наскільки це було пов’язано з вернакулярним поворотом, який виник унаслідок пошуків місцевого духу та надмірного звернення до історичних джерел? Акцент на генії місця, на вернакулярних  елементах, пошук історичної / культурної ідентичності вказують на те, що теми, які зазвичай пов’язують із постмодерною архітектурою, стали актуальними у країнах Східного блоку задовго до розпаду соціалістичної політичної системи. Стаття зосереджується на архітектурних конкурсах 1980-х років у Вільнюсі (Литва), на яких молоде покоління архітекторів представляло постмодерні проєкти, тісно пов’язані з історичними посиланнями
Keywords: постмодернізм; Вільнюс; архітектурні конкурси; історичні посилання