(untitled) (City: History, Culture, Society, 2017)
Статтю присвячено розгляду колекції пічної кахлі, яка походить з археологічних об’єктів, досліджених на території Києво-Печерського історико-культурного заповідника. У її складі присутні пічні вироби від XV до XIX ст. включно, які ілюструють важливі сторінки з історії Києво-Печерського монастиря та, в деякій мірі, українського кахлярства взагалі. Матеріал представлено за хронологічною періодизацією еволюції кахель. Найбільш ранніми знахідками у колекції, що розглядається є горщикоподібні кахлі XV–XVI ст. та кахлі з напівсферичним зовнішнім вигином у центрі пластини. Наступну за часом групу кахель у комплексі становить серія знахідок ранніх плиткових кахель ХVІ–XVII ст., з сюжетом декору, переважно сакрального та міфологічного змісту: з антропоморфними, тератологічними зображеннями та елементами давньоруської символіки. Найбільш численну групу в колекції складають вироби XVIІ–XVIII ст. Кахля зазначеного періоду характеризується максимально повною репрезентативністю як в плані типологічних різновидів, так і в плані стилістичних варіантів оздоблення виробів. Завершальний етап розвитку українського кахлярства ілюструють кахлі ХІХ ст. У даній роботі ми представили найбільш яскраві та показові зразки пічної кахлі XV–XVIII ст. з території Києво-Печерського монастиря з кожної хронологічної та типологічної групи, з деякими прикладами їх аналогів з синхронних пам’яток Печерську. Цей масив матеріалу заслуговує більш всебічного наукового опрацювання і може включати у себе декілька окремих аспектів. Один з них полягає у спробі максимально чіткої хронологічної диференціації зібраних кахель, “прив’язки” їх груп до певних етапів монастирської історії чи конкретних господарсько-побутових об’єктів монастирської структури. До того ж, треба зауважити, що експонати колекції наразі перебувають у різному стані збереженості. Більшість кахляних виробів потребує консерваційно-реставраційних заходів, за умови виконання яких колекція може стати повноцінною музейною збіркою пічної кахлі XV–XIX ст.